Ce faci?
Treci înapoi în maşină, Mike!
Mike, treci naibii înapoi în maşină.
Să mergem, Mike, acum!
Traducerea şi adaptarea: BRiLi & veveriţa_bc @ www.titrări.ro
Tată?
Tati?
De-abia te aud.
Am spus că fiul dumneavoastră a dispărut.
Fiul meu e în Irak.
Fiul dumneavoastră a fost în Irak.
Unitatea lui a sosit în ţară acum patru zile.
Soldat, dacă fiul meu s-ar fi întors, să fii sigur că aş fi aflat.
Are timp până duminică să se întoarcă sau va fi trecut absent.
Îmi pare rău, am un alt apel.
Nu aveţi mesaje.
Salut, sunt Mike. Lasă un mesaj. Dacă am semnal, o să te sun înapoi.
Mike, sunt taică-tu. Am auzit că te-ai întors. Sună-mă când ai ocazia.
Gândiţi-vă. Libertatea mărşăluieşte, şi suntem mai siguri din cauza asta.
Irakul încă e periculos.
E periculos pentru că societatea aceea devine mai liberă...
şi se îndreaptă spre democraţie.
Analiştii spun că o strategie la graniţă va fi pusă în aplicare...
una care a început cu ofensiva în oraşul sunnit Samarra...
la începutul lunii.
Poftim.
Eşti sigur c-o să se potrivească?
Trebuie să ai încredere în cineva odată şi-odată, Hank.
- A sunat cineva? - Nu.
Fort Rudd, cu ce vă pot ajuta?
Prim sergent Arnold Bickman, Divizia de Investigaţii Criminalistice.
Îmi pare rău, domnule. Nu am pe nimeni cu numele ăsta.
Mulţumesc.
Vrei să-mi spui ceva?
De ce nu pot veni cu tine?
Dacă sărbătoreşte pe undeva...
ultimul lucru de care mai are nevoie e mama lui.
- Te sun când ajung acolo mâine. - E un drum de două zile.
Pentru unii oameni.
Să nu-l laşă să cadă pe pământ.
Bine.
- De unde eşti? - Din El Salvador.
Ştii ce înseamnă când un steag e ridicat invers?
- Nu. - E semnul internaţional de primejdie.
- Serios? - Serios.
Înseamnă că avem mari probleme, aşa că veniţi şi ne salvaţi...
pentru că nu există rugăciune care să ne mai salveze.
- Spune multe. - Da, aşa e
Acum ştii ce trebuie să faci?
- Da. - Bun.
La acest concept de "Votează sau Mori!", întrebarea pentru mine este:
Chiar vor vota?
Chiar îşi vor părăsi posturile îndeajuns de mult ca să voteze?
Nu ştiu.
Tată?
Tati?
Tată?
Un puternic sistem de joasă presiune va trece spre sud, înspre New Mexico diseară...
aducând cu el temperaturi scăzute şi nori.
Mergeţi, domnule sergent.
Mulţumesc, doamnă.
Sergent Deerfield?
- Bună ziua. - Mersi. Ştiu că eşti ocupat.
Era bine să-mi fi zis că veniţi. Puteam să-mi fac mai mult timp liber.
Dar baza s-a schimbat mult de pe vremea dumneavoastră.
- Mersi, caporal. - Bun venit.
Şi prietenii lui?
Am întrebat, normal.
Restul băieţilor tocmai s-au întors din misiune.
Nu vreau să par că nu-mi fac griji.
E un miracol că n-au fugit mai mulţi având în vedere locurile prin care au fost.
Te superi dacă mă uit şi eu prin camera lui?
NU.
- Penning. - Da, domnule sergent.
- El e tatăl specialistului Deerfield. - Încântat de cunoştinţă.
- Aţi mai primit veşti de la Mike? - Nu.
Vrea să se uite prin camera băiatului său.
Desigur, domnule. Scurtătura e pe-aici
Eu şi Mike ne cunoaştem încă din Bosnia.
Mi-a povestit o mulţime de chestii despre dumneavoastră.
- N-a sunat deloc sau ceva de genu'? - Te surprinde?
Ştiţi mai bine decât mine, dar îmi aduc aminte de Mike venind la apel...
cu clavicula văzându-i-se prin piele.
Long, Ortiez. El e tatăl lui Doc.
- Sunt onorat să vă întâlnesc, dle. - Mă bucur să vă întâlnesc.
Doc?
Asta era porecla lui. N-avea niciun sens.
Aia e camera lui Mike.
Aveţi idee pe unde ar putea fi Mike?
- Nu, domnule. - Îmi pare rău.
- Cred că-i tare de tot tip. - Da.
Mi-a părut bine, domnule.
Când mai auziţi ceva de Mike, spuneţi-i să se mişte înapoi aici, da?
Sergent?
El e tatăl specialistului Deerfield. Am venit să-i inspectăm patul.
Am înţeles. Credeam că aţi venit să furaţi ceva.
Asta e camera ta?
Da. Ăla de-acolo e patul lui Mike.
Mi-a părut bine, domnule.
Al cui e ăla?
Am pierdut un om.
Ăsta e sibirul dumneavoastră, nu?
Da.
Am încercat să-l conving să-l ia pe cel care i-a fost dat. Parcă vorbeam la pereţi.
Nu are poze.
Pardon?
Mike mereu face poze şi mi le trimite pe e-mail...
iar eu nu văd nicio poză...
o sau vreun aparat de fotografiat.
Furtul bunurilor e o adevărată problemă.
- Cred că e la fel ca pe vremea dvs. - Da.
Te superi dacă iau asta?
Maică-sa i-a dat-o, iar eu mi-am lăsat-o pe-a mea acasă.
Aş vrea, dar nu vă pot lăsa să luaţi nimic de-aici.
Înţeleg.
Bun.
Cred că New Mexico e un stat foarte important,
şi vreau să câştig în New Mexico.
Cred că New Mexico are grozave oportunităţi pentru slujbe mai bune...
mai multe slujbe. Avem acele minunate...
Telefonul ăsta a fost expus la o căldură foarte mare.
- A fost în Irak. - Asta ar putea fi cauza.
În regulă.
E prăjit bine de tot.
Ia să vedem. Bun.
Agenda.
Sunt nume de la cazarme, fast-food-uri, rotiserii, mama...
pizza, TD's, Ted.
Ce e TD's?
E un club local. Putea fi mai mult, dar atât a rămas.
- Bine, mersi. Cât vrei? - Vreţi şi multimedia?
Multimedia?
Da. Uitaţi-vă.
Mai repede!
Nu. Se vede urât.
Da, gata.
Bonner, ia de-aici.
Long, aruncă mingea!
Un moment istoric.
E prima oară când copiii ăştia vor intra în contact cu o minge de fotbal american.
- Ăsta e fiul dumneavoastră? - El e Mike.
Da! Nu, trebui să veniţi încoace! Încoace!
Hei, e mingea mea, nenorociţilor!
Hei! Fir-ar.
La naiba.
Ce-ai păţit?
- Ţi-a luat Ali Baba mingea? - Închide telefonul.
Mai e ceva?
Da, dar se pare că restul fişierelor sunt corupte.
Dacă vreţi, am acasă un program care le-ar putea recupera.
E mai lent, dar aş putea să vă cer 100 de dolari.
- Mi le poţi trimite pe e-mail? - Da, nicio problemă.
- Mersi. - Unde-i TD's?
Îmi caut băiatul.
Succes.
Vreau patru pahare de tequila! Patru!
Ce faci?
Mă uitam la nişte poze mai vechi trimise de Mike.
O să fii bine?
N-are logică. N-ar pleca fără să ne spună.
O să-l găsesc.
Bine.
Noapte bună.
De-abia te-aud.
Trebuie să mă scoţi de-aici.
Trebuia să-şi fi dat seama.
Stai aşa puţin.
- Fiul dumneavoastră e în Armată. - Da, doamnă.
Atunci trebuie să mergeţi la poliţia militară.
Sunt ocupaţi cu războiul. Încerc să verific singur lucrurile.
Puteţi completa un raport pentru persoane dispărute.
Caz în care va trebui să treceţi pe la poliţia militară.
Ce-ar fi să mă îndrumi spre cineva care
face mai multe decât să răspundă la telefon?
Domnule, mă întrebam dacă m-aţi putea ajuta cu asta...
Nu cred că înţelegeţi. Iubea câinele ăla.
Sunt sigură, doamnă, dar câinele l-a muşcat.
- Ce faci când te muşcă un câine? - Chiar nu ştiu.
Îl legi, îl dai, sau chiar l-ai putea împuşca.
Nu-l ridici de gât, nu-l târăşti în baie...
şi nu-l îneci în cadă.
Nu vi să pare deloc ciudat?
Poate că i-a părut mai uman aşa.
Mai uman? E un câine Doberman.
Îl îneacă în faţa băiatului nostru şi îl muşcă.
Şi-l implor să înceteze. Asta vi să pare uman?
Soţul dumneavoastră v-a ameninţat pe dvs sau pe fiul dvs vreodată?
Nu ne-ar face niciodată rău. Pur şi simplu are nevoie de ajutor.
De-asta trebuie să mergeţi la psihiatru.
Trebuie să mergeţi la ei şi să-i întrebaţi de consiliere.
Credeţi că n-am fost şi la ei?
Nu vrea. O să-şi facă rău singur. Ştiu sigur asta.
- Chiar aş vrea să vă ajut. - Serios?
Pentru că mie mi se pare că nu vă pasă deloc.
Să ştiţi că da.
Dar trebuie să vă spun, crimele împotriva câinilor sunt destul de greu de efectuat.
Dacă nu vă supăraţi, mă aşteaptă cineva.
- Bine. Du-te dracu', cucoană. - Bine.
Super.
Ce dimineaţă, nu-i aşa?
Trebuie să mergeţi la poliţia militară.
Încerc să-mi feresc băiatul de şi mai multe belele.
Ştiu că sunteţi ocupată...
dar aş vrea să daţi un singur telefon la banca lui ca să aflaţi...
dacă a retras bani sau şi-a folosit cardul de credit în ultima săptămână.
Poliţist pensionat sau doar v-aţi uitat mult la TV?
Poliţia militară, pensionat.
Atunci ar trebui să ştiţi. Armata are jurisdicţie asupra angajaţilor săi.
Îmi pare rău, sper să vă găsiţi fiul.
Nu ştiu care crezi tu că ţi-e treaba, dar dacă seamănă cu ceea ce făceam eu...
e să aduni beţivi, să baţi darabana, şi să nu pui prea multe întrebări.
Dar fiul meu a petrecut ultimele 18 luni aducând democraţia într-o văgăună...
şi servindu-şi ţara.
Merită mai mult de-atât.
Pentru că am făcut treaba mai grea, intrăm într-un sezon al speranţei.
Doamne. Hank Deerfield. Să fiu al naibii.
- Ce naiba faci acasă? - Aproape ne-ai ratat.
Mergem cu camperul în vizită la nepoţi.
- Te-am sunat la bază. - La bază?
Doamne, Hank. M-am retras de 14 ani.
- Fugi de-aici. - Da, acuş fac 15.
Ce naiba mai faci?
Bine. Vrei o cafea sau o plăcintă?
Nu, nu, n-am timp. Helen aşteaptă camper.
Ce-ai făcut...
ţi s-a stricat vreun ax şi m-ai chemat să te trag?
Nu, speram să mai fii la CID. Caut pe cineva cunoscut.
- Sper că n-au probleme băieţii tăi. - Nu.
- Care era ăla mai mare, Darren? - David.
David, aşa. S-a înrolat în a 82-a Aeropurtată, nu?
- Da. - Da, tare duri sunt.
Cum îi place?
A murit într-un accident de elicopter
în timpul unor manevre la Fort Bragg acum 10 ani.
Doamne, îmi pare rău să aud asta, Hank.
Foarte rău.
Şi cel mai mic?
- Mike. - Da.
Armata normală, la fel ca tac-su. E în Irak, îi merge bine.
Îi fac o favoare unei vecine. Un băiat de-al ei are probleme.
Mai e vreun cunoscut de-al nostru acolo?
Nu, nu. Au plecat cu toţii.
Te ţine din scurt.
Ştii cum stă treaba.
Copiii ne aşteaptă.
I-am găsit vechiul carnet de cecuri.
E ceva scris în el? Am nevoie de-o parolă.
Nu, nu e nimic în el.
Eşti sigură?
Ce crezi că e, sunt oarbă sau n-am chef să-ţi zic?
Îmi fac griji, Hank. Chiar sun îngrijorată.
E băiat bun. Are el un motiv bun.
Hank?
O să-l găsesc eu. Vorbim mâine.
Ce se întâmplă?
Nu-ţi face griji, n-are legătură cu animalele.
Ce-i?
Au găsit părţi dintr-un corp omenesc pe Mesa Luna Road.
- Aduc maşina. - Bine.
Hei, Bonner. Uite-ţi familia.
Nu te mai prosti.
- Puteai s-o strici! - Mare idiot mai eşti.
Fir-ar.
La naiba! Ce fac acuma?
Nu opri. Să nu te opreşti!
- Accelerează! Accelerează! - Bonner!
- La naiba. - Ce faci?
Poate mergi puţin mai departe.
Aaron, mai am nevoie de markere pentru dovezi.
La tine sunt toate.
Aranjează nişte beţe şi cumpără nişte pahare de plastic să le pui în vârf.
Haide.
Şi să-mi aduci o chitanţă.
Sean?
Mersi.
Spune-mi veşti bune, Hodge.
Se pare că victima a fost ucisă de focul de colo...
apoi corpul a fost ciopârţit, a fost ars...
iar animalele au împrăştiat părţile, aşa că...
Şi rânjeşti ca un idiot pentru că...?
Baza a cumpărat terenul ăsta de la municipalitate acum două luni.
Proprietatea oraşului se întinde la 25 de metri de la mijlocul şoselei...
aşa că nu cred că e cadavrul nostru, şefu'.
Aleluia.
Hai acasă.
Strângeţi bagajele, băieţi!
Vin băieţii cu butonii strălucitori.
În mod necesar va distruge susţinerea insurgenţilor.
Totuşi, nu acesta e leacul.
Doar îndepărtând partea asta nu înseamnă că insurgenţii vor cădea.
Mai mult de jumătate din cei 250,000 de locuitori din Fallujah...
au fugit deja din faţa ofensivei.
Insurgenţii, care se crede că numără câteva mii,
au pregătit strategii de apărare...
atacând soldaţi americani, şi instalând bombe capcană.
Domnule Deerfield?
Jim Osher. Putem vorbi puţin?
Da, intră. Stau doar un minut.
Domnule, îmi pare rău să vă informez că am găsit un cadavru noaptea trecută.
Din primele investigaţii, credem că sunt rămăşiţele fiului dvs, Michael Deerfield.
Am înţeles. Vor să-i identific cadavrul?
Nu, domnule. Am...
I-au determinat identitatea în alte moduri. Cred că din amprente parţiale.
Cum adică "parţiale"? Ce-a păţit?
- N-am voie să spun aşa ceva. Cineva... - Vreau să-i văd cadavrul acum!
Sergent Deerfield, nu e necesar.
Nu aşa vreţi să vă amintiţi de fiul dumneavoastră.
Poate că nu...
dar aşa a plecat de pe lumea asta, aşa că nu văd ce altă alternativă am.
Mergând în sens invers, modelul carbonizării arată că trupul...
a fost dezmembrat înainte de a fi ars.
Se pare că a fost folosit un cuţit sau o unealtă mare, dar lama era neascuţită...
motiv pentru care oasele sunt mai degrabă zdrobite decât tăiate.
Urmele arderii ne arată că părţile dezmembrate au fost adunate...
şi stropite cu un catalizator în încercarea de a incinera cadavrul.
Ar fi nevoie de-un cuptor pentru a atinge temperatura efectivă...
ceea ce înseamnă că majoritatea ţesutului a rămas intact.
Aşa că rănile sunt în mare parte rezultatul scatologilor ce-au curăţat oasele.
Va fi nevoie de mai mult timp pentru a determina cauza morţii...
dar sunt urme de răni prin înjunghiere.
Câte?
Pardon?
- Câte răni de înjunghiere? - Cum mare parte din carne lipseşte...
putem număra doar loviturile ce-au atins oasele.
Câte sunt?
Patruzeci şi două.
Un singur cuţit sau mai multe?
Unul.
- O să le predai Armatei? - Am încercat.
Au spus că au făcut singur poze. Şi n-au spus-o frumos.
Aş vrea să vă sun mâine înainte de-a pleca acasă.
Am câteva întrebări.
Pune-le acum.
- Fiul dvs nu avea o maşină verde? - Mike nu are maşină.
Motocicliştii spun c-au văzut un sedan verde parcat pe coama dealului...
în seara aceea de sâmbătă.
Una din teorii e că ăsta a fost un furt de maşină sau un jaf ce n-a mers bine...
a şi a fost o creştere a activităţilor bandelor în ultima vreme.
Vreau să văd unde a murit.
Îmi pare rău. E o scenă a crimei activă, dar o să vă anunţ...
- ... imediat ce aţi voie. - Bine.
Ce altceva mai vrei să întrebi?
Multe crime de genul ăsta au avut legătură cu drogurile.
Întrebi dacă Mike era traficant sau doar dependent?
Nu vreau să întreb nimic.
Ştii că cei de la Armată fac teste antidrog regulate.
Nu şi în Irak.
Am găsit asta sub salteaua fiului dumneavoastră.
N-o să notez asta în raport.
Dar motivul pentru care întreb e că luna trecută...
am arestat trei soldaţi care încercau să aducă heroină din Kuweit.
Făcuseră aranjamente s-o vândă unei bande mexicane locale.
Înţeleg că şi Mike vorbea puţină spaniolă?
Şi crezi că era traficant doar pentru vă vorbea puţină spaniolă?
Nu...
pentru că cineva i-a tăiat mâinile şi capul.
Îmi pare foarte rău pentru fiul dumneavoastră.
Arată-mi.
Pardon?
Vreau să văd unde a murit.
Nu e cazul nostru.
Crima a avut loc pe proprietatea Armatei.
- Ştii unde e? - Nu e nimic de văzut.
Atunci n-ar trebui să fie nicio problemă dacă mă uit şi eu.
Oamenii tăi ştiu în mod sigur cum să calce în picioare o scenă a crimei, să ştii.
Cred că v-aţi gândit că e o idee bună...
să vă puneţi toţi cunoscuţii să parcheze pe panta asta.
Dacă băieţii tăi ştiau ce fac...
ar fi găsit urme de sânge în pietrişul de-aici.
Aici a fost ucis.
Deci nu vezi sânge, dar ştii că e acolo?
Da.
La fel cum ştiu că trupul lui a fost târât de aici...
şi până aici.
Extraordinar.
Solul e tare ca piatra, dar tu vezi urme de târâit.
Dacă te osteneşti să arzi un cadavru, nu crezi că ţi-ai acoperi urmele?
Mă duc până la toaletă.
S-ar putea să-ţi pară mai uşor să dai o tură pe câmpul ăla.
Mai multă pagubă de-atâta n-ai putea să faci.
Toată lumea le ştie pe toate.
- Bună seara. - Bună seara.
Vă pot ajuta cu ceva?
Cred c-au fost şi de la poliţia militară aici...
şi v-au întrebat despre ce s-a întâmplat în câmpul ăla.
- Sigur. Îngrozitor lucru. - Fac o verificare pentru familie.
Pot să vă întreb dacă aţi văzut ceva?
Îmi doresc să fi văzut. Ne-am fi dorit să ajutăm.
N-am ştiu ce e când am mirosit-o, nu?
- Nu. - Cum aşa?
În duminica aceea, când am ajuns în parcare...
am crezut că cineva aprinsese un grătar.
Mirosea a carne arsă.
Mulţumesc.
Spune-le prietenilor tăi de la poliţia militară
să caute o maşină albastră, nu verde.
De ce
Pentru că o maşină albastră în lumină galbenă pare verde.
Nu-i aşa?
Chiar c-aşa-i.
Mulţumesc.
Măcar atât am putut să fac.
Aş spune că e precis.
O să-mi iau un bilet de avion.
Nu.
Cum adică, "Nu"?
O să-l aduc acasă cât pot de repede.
Trebuie să-l văd. Trebuie să fiu cu Michael.
S-a dus.
Trebuie să fiu cu băiatul meu.
N-a mai rămas nimic.
Ce naiba înseamnă asta?
Joanie, măcar o dată în viaţă, vrei să mă crezi pe cuvânt?
Măcar o dată?
Îmi amintesc că parcă eu eram cea care spunea nu...
iar tu cel care zicea că îi face bine pentru personalitate.
Cine a câştigat disputa asta, Hank?
Mike a fost cel care a vrut să se înroleze. Eu nu l-am încurajat.
Nu s-ar fi simţi bărbat în casa asta dacă nu s-ar fi dus.
Ambii băieţi, Hank. Puteai să-mi laşi măcar unul.
Joanie?
Joan, te rog.
Joanie, nu pot să stau aici să te ascult cum plângi.
Atunci nu sta.
Uşa.
Noapte bună.
Noapte bună, dragă.
La naiba!
Încă un hol spre stânga. Atenţie la mine. Ortiez, acoperă uşa din dreapta.
Spre dreapta. Penning, deschide uşa cu mine. Long!
- Recepţie! - Acopăr!
Gata.
Hai, hai.
- Liber. Liber - Liber.
Spune-mi cum stăm cu uşa! Sper că nu te joci cu telefonul!
Sigur că nu, Bonner!
Vezi cum n-au ars hainele?
E tare ciudat, tată.
- Gata, să plecăm! - Mergem.
Sigur.
Evie, un sandviş cu pui.
Muştar sau maioneză?
Nu, mersi, doamnă.
Când o femeie stă topless în faţa ta...
"doamnă" ar putea fi luată drept insultă.
- E fiul tău? - Da, doamnă.
Întreb dacă l-a văzut cineva. Asta ar fi fost sâmbăta trecută.
Îmi pare rău. Nu recunosc nimic în afară de uniformă
Mulţumesc, doamnă. Domnişoară
Aici.
Stai aici.
Scuze, locotenent?
Mă întrebam cum de mi-a fost acordat mie cazul ăsta.
Care caz?
Jacob Ronald Millard...
angajat la abator, arestat pentru torturarea găinilor.
Nu-i mare lucru. Toată lumea o face.
Nu toată lumea-şi scoate ochii, boule.
- Ba sigur că da. - Gura!
Şeful nu vrea să mi-o pun cu fiică-sa.
Acum ne-ai lăsat muţi de uimire.
Vezi cum te pricepi să scoţi informaţiile de la oameni?
Oameni exact ca tine, Emily.
Aşa ai fost promovată de la dirijor de trafic la detectiv, nu-i aşa?
Pardon?
Nu te agita.
Dacă Wayne sau Hodge ar fi putut avansa
dacă s-ar fi putut culca cu cineva, ar fi făcut-o.
Cel puţin Wayne ar fi făcut-o.
Unul din noi trebuie să ştie ce avem de făcut.
Vezi tu, asta mă îngrijorează. M-am culcat pentru slujbă...
poate că n-am calificarea necesară ca să-mi dau seama
care-i treaba cu crima asta complexă.
Adică, să luăm de exemplu scena aceea a crimei.
N-aş fi tras niciodată concluzia că
soldatul acela a fost ucis pe proprietatea Armatei.
Aş fi fost păcălită de semnele de luptă de pe marginea drumului.
Şi mai ştiţi urma aceea mică de tufişuri rupte până la locul unde a fost ars?
Asta m-ar fi făcut să gândesc că a fost ucis sub jurisdicţia noastră, apoi mutat.
Pentru că ucigaşii nu cred că e inteligent să-l ciopârţească sub lumina unui stâlp.
Da. Aş fi interpretat total greşit scena aceea a crimei.
Nu, nu, nu. E o treabă bună.
Chiar aveam nevoie de un alt caz de crimă.
Am rezolvat câte, trei din ultimele 10?
Încă una nerezolvată mi-ar cimenta relaţia cu primarul.
Ai vreo problemă cu colegii tăi detectivi?
- Simţi nevoie să le demonstrezi ceva? - NU, domnule.
Atunci e vorba de poliţia militară?
Crezi că sunt nişte proşti, că o să încurce investigaţia?
Nu, dar hai să nu ne prefacem că
nu ştim adevăratele motive pentru care Armata vrea cazul ăsta.
Puteri psihice. Când le-ai descoperit pe astea?
Nu crezi că prima lor grijă va fi modul cum va afecta asta imaginea Armatei?
Asta e o mişcare pentru carieră? Asta e?
Eu nu am o carieră, domnule. Am o slujbă.
Am grijă de fiul meu şi fac ceea ce mi se spune.
Băiatul ăsta a murit într-un şanţ la marginea unui drum de-al nostru.
Cineva l-a ars ca pe o grămadă de lemne, lăsându-i rămăşiţele pradă animalelor.
Cu tot respectul, dacă ar fi fost fiul tău cel care s-a întors din Irak...
nu cred că te-ai bucura la fel de mul de luarea cazului...
s ca să arăţi mai bine în momentul alegerilor.
- Asta a fost cu respect? - Asta a fost intenţia mea, domnule.
Bine. O să mă mai gândesc şi o să te anunţ eu.
Fiecare secundă pe care o pierdem...
N-ai spus tu că faci orice ţi se cere?
Uneori exagerez pentru efect.
Ce mai face David?
Pardon?
Fiul tău.
E bine, mersi de întrebare.
Fostul tău soţ a mai venit la vreunul din jocurile lui?
David e destul de jalnic la toate sporturile încercate...
aşa că vrea cât mai puţine persoane de faţă.
Mare păcat, nu-i aşa?
Doar nu e băiatul tatei.
Oricum, după cum văd eu lucrurile...
aiuriţii şi inadaptaţii sunt cei care fac lucruri interesante cu vieţile lor.
Câţi foşti coordonatori din liceu...
adunăm în celula pentru beţivi în fiecare duminică seară?
Puţină suferinţă la şcoală e un lucru bun.
Să ştii că şi eu am fost coordonator la liceu.
Îmi aduc aminte că mi-aţi arătat poze, domnule.
O să te ţii după mine pentru băiatul ăsta, Deerfield, nu-i aşa?
Cred că ştiţi cum să procedaţi aşa cum trebuie, domnule.
Doamne Dumnezeule.
- Hilary. - Da, domnule?
- Dă-mi-l pe căpitanul Fenderman de la bază. - Da, domnule.
Vreţi să staţi jos, doamnă?
Asta e tot?
Atât a mai rămas din el?
Da, doamnă.
- Cred că e tare rece în camera aia. - Da, doamnă.
Pare rece.
Vreau să intru. Pot intra?
NU, doamnă. Îmi pare rău.
Sincere condoleanţe, doamnă.
Nu ai un copil, nu-i aşa?
Nu-i aşa?
- Domnule Deerfield? - Bună.
V-am auzit întrebând dacă puteţi lua Biblia lui Mike...
şi m-am gândit că v-ar putea bucura oarecum.
Ştie cineva că ai luat asta?
Nu, domnule. Am întrebat la centrul pentru vizitatori unde staţi şi mi-au spus.
Vrei să-ţi fac cinste cu o cafea?
Ar cam trebui să mă întorc.
Ce zici de-o băutură?
Pentru Mike.
Vreau să te întreb ceva. Şi vreau să-mi spui adevărul.
Mike lua droguri?
Doc? Cred că da.
Nu mai mult decât ceilalţi băieţi. Nu se droga foarte tare.
L-ai văzut vreodată cu altcineva în afara bazei?
Poate cu mexicani?
Nu, domnule
Cum te-ai adaptat?
După întoarcere?
N-a trecut aşa de mult.
Ai vorbit cu părinţii?
Cu mama. Nu sunt prea apropiat cu tata.
- Voi vorbeaţi mult? - Sigur.
Puteam să fi vorbit şi mai mult.
Ţi-a spus vreodată ceva ce ar trebui să ştiu?
Nu, domnule.
Adică...
acolo poţi vedea unele lucruri despre care nu vrei să vorbeşti...
- ... nici chiar cu prietenii. - Da.
Dar s-a descurcat, Mike?
A fost un soldat de elită.
Îl ştiţi pe Mike. Iubea Armata.
De-abia aştepta să ajungă acolo,
să-i salveze pe cei buni şi să-i împuşte pe cei răi.
N-ar trebui să trimită eroi în locuri ca Irak.
Totul e pe dos acolo.
Înainte să mă duc, nu spun asta niciodată, dar dacă m-aţi întreba acuma...
ar trebui să arunce o bombă nucleară şi
să se uite cum se transformă locul ăla în nisip.
Hank?
Eşti nisip?
Da, chiar voiam să te sun.
A sosit un pachet pentru Michael.
Ce fel de pachet?
Nu ştiu, e un pachet. Şi l-a trimis singur. E din străinătate.
O să-l deschid.
Nu.
Cum adică, "Nu"?
Pare să fi fost deschis de cei de la vamă sau din armată?
De unde să ştiu eu? Nu, nu pare.
De ce nu pot să-l deschid?
Aşa, nu-l deschide.
Te rog.
Pune-l într-un loc sigur.
Bine.
- Noapte bună. - Noapte bună.
- 'Neaţa. - 'Neaţa.
Mă întrebam dacă aş putea să te întreb ceva despre fiul tău.
- Credeam că nu e cazul tău. - Mi-a revenit mie, într-un fel.
Ce noroc pe noi, nu?
Mă întrebam dacă fiul tău nu cumva avea duşmani.
În afară de miile de irakieni şi luptători străini...
care încercau să-l omoare până acum câteva săptămâni?
Da, cămaşa pare încă udă.
E destul de uscată.
Ştii despre ceva ce l-a deranjat?
Nu.
Vrei să cauţi o legătură cu bandele?
De ce? Ai motive să crezi că fiul tău era implicat în trafic de droguri?
Nu.
- Când aţi vorbit ultima oară? - De c?
Capital One mi-a trimis un rezumat recent ale cheltuielilor de pe cardul de credit.
După ce s-a întors, şi-a cumpărat nişte şosete lungi...
I-am spus de zeci de ori, alea-s cele mai proaste şosete.
Nu au călcâie şi se strică repede de tot.
apoi s-a dus la o rotiserie.
Spune la ce oră?
Fără alte cheltuieli...
Credem că fiul dumneavoastră a fost ucis sâmbătă noapte sau duminică dimineaţa.
Nu i-am găsit portofelul, dar dacă a fost furat,
avem în vedere mai multe cheltuieli, cum ar fi computere, casetofoane...
Ai fost la rotiserie până acum?
- Poftă bună. - Cu ce pot să te ajut?
Facem o anchetă despre un soldat care a fost aici acum o săptămână.
Glumeşti, nu? Suntem la un bloc distanţă de bază.
Poţi să îmi spui pe la ce oră a fost aici?
Sunt ultimele patru cifre.
1:03 duminică dimineaţa. Am scos chitanţa pe sâmbătă. Altceva?
- Poţi să ne spui ce a cumpărat? - Nu fără chitanţă.
Bine, mulţumesc.
Cina din patru feluri costă $6.79. Asta comandă majoritatea?
Pe asta sau pe cea cu trei feluri.
Deci cu TVA...
21.77 dolari ar însemna...
Trei prânzuri, trei oameni.
Patru, dacă e cea de trei feluri, sau un soldat foarte flămând.
Aici erai... Tocmai ţi-am lăsat ceva.
- Da? - Am luat declaraţii din echipa lui Mike.
Mă gândeam că le vrei.
Minunat. Vroiam să te sun să aranjăm interviurile.
Te-am scutit de asta.
Cum aşa?
Declaraţiile solemne pe biroul tău.
Nu te-ai gândit că vreau să îi intervievez chiar eu?
Încercam doar să te ajut.
Mulţumesc. Îmi place să îmi fac singură treaba de detectiv.
Îţi spun eu ce...
Citeşte declaraţiile.
Dacă o să mai vrei să îi interoghezi, sunt bucuros să îi înmânez cerinţa şefului.
Poate m-ai înţeles greşit.
Nu e o cerinţă. Vreau lista cu cei din unitatea sa.
- Pe biroul tău. - Şi vreau să îi interoghez astăzi.
Trebuie să vorbeşti cu şeful meu.
- Şeful meu a vorbit deja cu al tău. - E o încurcătură jurisdicţională.
Nu e o încurcătură. Crima a fost comisă în jurisdicţia noastră.
Aici se întunecă lucrurile. Citeşte alea.
Aş fi bucuros să pun cererea.
- Nu ai declaraţiile solemne? - Am declaraţiile...
Apoi ei cooperează. Eu nu văd unde e problema.
Am dreptul să interoghez potenţiali martori.
- A spus armata că nu poţi face asta? - Au spus că o să-mi evalueze cererea.
Şi asta a fost acum 10 minute.
Şi aş vrea să vorbesc cu oamenii aia înainte să fie repartizaţi
sau trimişi în misiune ca să dispară unele nepotriviri din poveştile lor.
Ca fost om de armată, sunt sigură că ai mai văzut asta.
Poate atunci când ai servit alături de locotenentul Kirklander?
Să îţi spun ce...
Fugi sus şi plânge-te la prietenul tău.
Pentru că eu nu am chef să îţi spun ceva.
Arătăm o filmare care a sosit la CNN de la Fallujah.
Ai apucat să comanzi?
Bine. Bagă mare.
- Pot? - Te rog.
- Bine. Afară. - Pot să fac eu asta.
Poţi. Acum pregăteşte-te de culcare. Haide...
Pot să te ajut cu ceva?
Ar trebui să îmi citeşti.
Nu înţeleg nici un cuvânt.
Ştii vreo poveste?
Nu sunt cine ştie ce povestitor.
Atunci citeşte-mi cartea.
Ştii de unde vine numele meu?
- De la mama? - Nu, înainte de asta.
Eşti botezat după Regele David. Mama ta nu ţi-a spus asta?
Are un înţeles.
Bine...
Au fost adunate două mari armate, Israeliţii şi Filistinii.
Amândouă erau pe dealuri, cu valea Elah între ele.
E în Palestina, ştii unde e asta?
- Nu. - Nu contează.
Filistinii aveau un campion.
Un uriaş
pe nume Goliat.
Serios? E şi un robot cu numele de Goliat.
Ăsta e alt personaj.
În fiecare zi, timp de 40 de zile,
Goliat cobora în vale
şi provoca pe cineva din tabăra adversă la luptă, dar nimeni nu vroia să accepte.
Toţi dintre cei mai mândri şi puternici luptători ai regelui erau speriaţi.
- De ce nu îl împuşcau? - Nu aveau arme.
Aveau săgeţi, dar în luptă există reguli.
Nu tragi în cineva care te provoacă la o bătaie cu sabia.
Oricum...
Într-o zi vine copilul ăsta, care nu era mai mare ca tine, să aducă pâine.
Îi spune regelui "O să mă lupt eu cu Goliat."
- Serios? Nu cred. - Povestea e adevărată.
Aşa că regele îl îmbracă pe David în armura sa.
Dar e mult prea mare şi grea, aşa că David o dă jos şi se uită în jur,
şi găseşte cinci pietre cam aşa de mari.
Coboară în vale, cu praştia în mână.
Goliat vine în fugă,
ţipând îngrozitor.
Şi David trage cu praştia.
Îl loveşte drept în frunte, şi îi crapă capul.
Goliat cade mort.
Deci a tras în el.
Cu o piatră. Nu e acelaşi lucru.
- Vrei să ştii cum l-a înfrânt? - Cum?
Primul lucru cu care David a trebuit să lupte a fost propria sa teamă.
A învins teama, l-a învins pe Goliat.
Când Goliath a coborât ţipând, David a luat poziţie, a ţintit şi a aşteptat.
Ştii cât curaj îţi trebuie să faci asta?
Doar câţiva paşi şi Goliat l-ar fi zdrobit.
Apoi a dat drumul la piatră.
Aşa te lupţi cu monştrii.
Îi ademeneşti aproape de tine, îi priveşti în ochi,
şi apoi îi pui la pământ.
Te-ai luptat cu mulţi monştri?
Da.
Şi ai câştigat?
Dacă nu câştigam, aş fi fost zdrobit, nu?
Da...
Bine atunci.
Noapte bună.
Îi place să doarmă cu uşa deschisă.
O să fie bine.
Uşa!
- Nu aşa mult. - Bine...
Aşa e bine.
Ştii că povestea aia nu e adevărată.
Bineînţeles că e adevărată.
Scrie şi în Koran.
- Pot să citesc declaraţiile? - Nu e nimic acolo de ajutor.
Ultima dată când l-au văzut pe Mike,
a fost sâmbătă după-amiază, înainte să plece de la bază.
Eşti un tată bun.
Nu trebuie să demonstrezi că l-ai iubit.
Sunt sigură că ştia.
Tată?
Tati?
Tată, s-a întâmplat ceva.
E ziua a doua din ce militarii americani
numesc "Un nou răsărit" în Fallujah.
Operaţiunea e bazată pe atacarea insurgenţilor în adăposturile lor.
Dar oare câţi insurgenţi sunt acolo?
O să intrăm în direct de pe linia frontului în doar câteva momente.
Bună.
Evie, de la bar.
"Doamnă"?
Da.
Îmi pare rău.
Bună.
Am văzut poza băiatului tău în ziar.
Când ai apărut tu, credeam că e doar dispărut.
Îmi pare rău.
Mulţumesc.
Pot?
Frumoşi ochi.
De el îmi aduc aminte.
Lucram în alt bar pe timpul weekendului. El era acolo.
Cred că sâmbătă seara.
Care e numele barului?
- Da, au fost aici. - Amândoi?
- Da, ei şi prietenii lor. - Sâmbătă seara?
A trebuit să îi dăm afară. Acela hărţuia o dansatoare... Un adevărat ticălos.
- Tipul ăsta? - Celălalt.
Vin o grămadă de ticăloşi aici, dar el era cel mai mare.
- Striga cuvinte obscene la dansatoare. - Ai greşit tipul.
Îmi ceri să identific un tip, apoi îmi spui că mă înşel.
Voi doi aveţi vreo legătură?
La ce oră au plecat?
Habar n-am.
Nu erau prea fericiţi. Doi dintre ei s-au încăierat afară în parcare.
Credeam că o să trebuiască să îi despart eu.
Mulţumesc.
Detectivul Nugent o să rămână până ce completezi declaraţia.
Vreau pixul înapoi, Nugent.
Ne-am înţeles?
Aici nu e Saigon. Nu suntem în 1967. Nu tu interoghezi martori.
M-am gândit că cineva trebuie să facă şi asta.
Cred că e frustrant să fii un aşa bun investigator,
înconjurat de proşti incompetenţi. Aminteşte-mi, ce faci tu în Munro?
Transport pietriş.
Ce ruşine.
Câte cazuri ar fi putut fi rezolvate dacă mai lucrai tu.
Dacă intră în proces, apărarea va spune că tu ai otrăvit sursa.
- Nu va merge la proces. - Ce?
- Nu au fost ei. - Poftim?
Nu ştiu de ce au minţit că nu au fost cu el, dar oricum nu au fost ei.
- Ei se băteau în parcare. - Scoteau aburi...
Tu nu ai fost în război aşa că nu ai cum să înţelegi.
Nu poţi să lupţi alături de un om, iar apoi să îi faci aşa ceva.
Asta e lumea în care trăieşti tu.
Află de ce au minţit.
O să existe un motiv.
Deci ai fost acolo.
Da.
De ce ai minţit?
E complicat.
De ce nu îmi spui ce s-a întâmplat?
Am fost la clubul de striptease.
Pierdeam timpul, ne distram. Mai beam şi ceva, bineînţeles.
Mike a început să se comporte ciudat.
Era foarte nervos, arunca cu monezi în dansatoare.
Apoi a început să vorbească prostii,
aşa că şi ea a început să vorbească, şi până la urmă ne-au scos afară.
Ne urcam în maşină,
şi Bonner era nervos tot, spunea că Mike ar trebui să o ia pe jos.
Mike a pus mâna pe el şi au început să se bată între ei.
Dar aşa ceva se întâmplă tot timpul.
Toată prostia asta macho...
Nimeni nu a fost rănit.
Ne-am urcat în maşină, şi ne-am plimbat puţin.
Apoi am oprit la rotiserie, lângă baza noastră.
Mike a făcut cinste, pentru că din cauza lui ne-au dat afară.
- Şi la ce oră era asta? - Nu ştiu.
În jur de ora 1.
Apoi ne-am întors aici.
Toţi?
Nu.
Doar noi trei.
De ce l-aţi lăsat acolo?
Pentru că era terminat.
Noi eram sătui, dar Mike vroia metadonă.
Vroia să cumpere droguri?
Da, de parcă nu era destul de terminat.
Scuzaţi-mi limbajul, doamnă.
Asta crezi că s-a întâmplat?
Căuta droguri, şi a dat peste oamenii nepotriviţi?
Cine ştie? Mike avea întotdeauna secrete.
Ştiţi, acolo, întotdeauna se furişa singur.
Nu se înţelegea prea bine cu oamenii.
Deci v-au dat afară din club la 11, şi aţi apărut la rotiserie la 1.
Ce aţi făcut timp de două ore?
Ne plimbam, căutam o petrecere, sau femei...
Aţi oprit undeva?
Da doamnă.
Şi acum vrei să ghicesc eu unde?
Am găsit o prostituată pe strada Ten Mile.
Ne-a făcut una mică la toţi patru.
De ce nu ai spus asta când ai fost interogat?
Ne-am gândit că Mike nu ar fi vrut ca părinţii lui să ştie asta.
Nu vroiaţi ca tatăl lui să afle că a plătit pentru una mică?
Şi că voia să cumpere droguri.
Eu nu aş vrea ca cineva să le spună asta părinţilor mei.
Şi de ce s-au încăierat?
Mike era puţin supărat. Nu ştiu de ce.
Apoi a început să îi spună cuvinte urâte dansatoarei.
Ca de exemplu?
Chestii pe care nu vreau să le reproduc.
Femeia e dansatoare, nu o mizerie de pe stradă.
În parcare, Penning a spus că Mike a venit spre tine încercând să te lovească.
E posibil, nu îmi aduc aminte.
Ce era diferit în noaptea aia? Că aveai un cuţit?
Nu am nevoie de un cuţit, doamnă.
Cred că în Irak lucrurile sunt diferite.
Cineva te supără, poţi să îl rezolvi, nu?
- Am pierdut firul. - E o lume total diferită.
- Acolo ai putere. - Nu aţi fost niciodată în armată.
Dar ştiu că aveţi arme şi autoritate.
Puneţi oameni cu faţa jos în noroi, călcaţi pe ei, spargeţi uşi...
Dacă cineva sare la tine, îl omori.
Trebuie. Poate are bombe, arme, nu poţi să ştii.
- Îl omori primul. - Tu decizi.
Reacţionezi sau mori, nu aşa se spune? Ai înjunghiat vreodată pe cineva?
- Dacă da, nu ar fi treaba ta. - Azi acolo, mâine aici.
Trebuie să îţi spun, dacă cineva mă atacă, eu pun mâna pe armă.
- Interviul s-a terminat. - Mă bucur că nu te-a supărat nimic.
L-am văzut pe tata întorcându-se din război.
Lucrurile cărora nu le-a făcut faţă l-au distrus.
- Unde a fost, în Panama? - Ajunge.
Nu ai idee ce am făcut, ce am făcut pentru tine.
- Pentru mine? - Dacă aş fi în locul tău...
aş spune mulţumesc, atât, şi mi-aş pupa fundul.
Pleacă.
Eşti fericită? Vrei să convoci un tribunal pentru crime de război?
Vreau hainele pe care le-au purtat.
Vreau să le fac poze la tot corpul pentru tăieturi sau vânătăi.
Doamnă, puteţi să aveţi toată lenjeria pe care o doriţi.
Dar poate aţi vrea să vă uitaţi şi la asta.
Tot le mai vreţi?
Da.
Ar trebui să închizi, poate sună Saddam, "Mike, Mike, mă predau."
- Lasă-l în pace! - Du-te dracului.
Ai dreptate. Nu puteau să o facă ei.
Erau cu Mike la rotiserie la ora 1.
Bonner, Penning şi Long s-au întors la bază 20 de minute mai târziu.
Câmpul unde am găsit rămăşiţele lui Mike e la jumătate de oră distanţă.
Nu aveau cum să se ducă până acolo.
Nu contează...
Aşa că l-au lăsat acolo?
- Au spus că Mike vroia să cumpere droguri. - Şi de asta au minţit?
Şi nu au idee unde a plecat după ce l-au părăsit, sau cu cine s-a întâlnit?
Nu. Şi am declaraţii de la toţi oamenii din echipă.
Pot să văd?
Dacă spun adevărul, nimeni nu l-a văzut după ora cinei.
Da. Laboratorul spune că nu sunt urme de sânge pe lucrurile lor.
Te-ai uitat la hainele astea?
Uită-te la tricoul ăsta.
Încă mai are cutele de când a fost scos de pe raft.
Hainele sunt ieftine la bază.
Primul lucru pe care îl faci când te întorci
e să arunci fiecare fir pe care l-ai avut pe tine.
Sunt nouă soldaţi într-o echipă de infanterie.
- Da? - Au pierdut un om în Irak.
Trebuiau să fie şapte declaraţii aici, şi sunt numai şase.
Aşa că unul dintre ei e în permisie.
Când am ajuns acolo, sergentul mi-a spus că toţi oamenii săi s-au întors.
Citeşte numele.
- Da. - Bună, Fred Gainley...
de la biroul şerifului din Buxton. Vă lipseşte un om?
Pentru că am un Robert Ortiez aici, băut şi recalcitrant,
spune că e unul din oamenii voştri.
- Mulţumesc. Trimit pe cineva după el. - Apreciez, mulţumesc.
E absent.
Caută lucruri importante şi mandate.
Şi vezi dacă are maşină.
Băiat rău.
E localnic.
Prima dată, Bobby Ortiez a fost arestat la 14 ani, pentru trafic cu droguri.
A ieşit pe cauţiune şi martorul a dispărut.
Acum un an jumate făcea trafic cu droguri.
Deodată devine patriotic şi se înrolează.
Cum de l-au lăsat în armată?
Nu are condamnări.
Au coborât standardele în fiecare lună de când a început.
E un Chevrolet Malibu din 1999 înregistrat pe numele ăsta.
Ce culoare?
Albastru.
- Nu ajunge pentru un mandat. - E absent.
Armata îl poate cerceta, noi nu putem.
Are patru amenzi de parcare neplătite.
Încearcă la judecătorul Osorio.
Ai idee unde ar putea fi băiatul nostru?
Găsitul lui Bobby nu e problemă.
Întoarce-te la motel. O să te sun.
Poliţia! Deschide!
E pe acoperiş!
L-am prins!
Du-te pe stradă, nu pe alee. Pe stradă, idiotule.
La naiba.
Ai naibii de porci. Întotdeauna sunt cuţitele, nu?
Îţi place să tai oameni?
Ce naiba faci?
Vino! Haide, dă-te de pe el!
Nu am făcut-o eu!
Nu mişca.
Nu mişca!
- Iisuse... - Eşti bine?
La naiba.
Predă-l.
Bine...
Bine. Ne ocupăm noi de el de aici încolo.
Care a fost motivul? Vroiai să transporte droguri, şi el nu a fost de acord?
Asta e, băiete?
Îţi era frică că o să te pârască?
Nu ar fi amuzant dacă dracul ar arăta exact ca tine?
Vino încoace, porc ticălos. Îţi arăt eu cum arată dracul.
Du-te dracului!
- Văd că l-ai făcut să spună tot. - Ridică mâna.
Nu depune reclamaţie.
Şi ai noroc că îmi pare rău de tine, că de nu aş fi făcut-o eu.
Nu am vrut să te lovesc.
Asta vrea să fie o scuză?
Îmi pare rău.
- Păstreaz-o. - Nu o să îl interogheze cineva?
Eu l-am interogat. Ei l-au interogat. I-au percheziţionat casa.
Nu e nici o dovadă care să îl incrimineze.
S-a întâmplat ceva.
L-am găsit atârnând în camera sa.
Iisuse...
- A lăsat un bilet? - Nu.
Tatăl meu mi l-a dat când am plecat în Vietnam. Eu i l-am dat lui Mike.
Era în buzunarul de la pantalonii lui Bonner.
Îl purta la el?
Nu a lăsat nici un bilet... L-a pus în buzunar şi s-a spânzurat?
Îmi pare rău.
Dar mai aproape de atât nu putem fi de o mărturisire.
Mărturisire...
Maşina lui Bonner. Ce culoare e?
Albastră. De ce?
Nu ucizi pe cineva fără un motiv anume. Ceasul ăsta nu dovedeşte nimic.
Crezi că fiul tău i l-a dat?
- Putea să fie pus acolo. - De ce s-a sinucis?
Nu ştiu. Spune-mi tu cum a putut să îl omoare pe Mike.
Avea un alibi, a fost la bază... De ce l-a omorât? Când a făcut-o?
Nu ştiu.
- Ce? - Bună...
Îţi aduci aminte... Îţi aduci aminte de femeia aia cu câinele mort?
Am dat drumul la apă.
Unde e băiatul?
Nu era acasă. Era la bunici.
Ce bine.
E bine.
Rămăşiţele vor fi trimise după-amiaza aceasta.
Verificaţi adresa pentru funeralii.
Corect...
Dacă mai pot fi cu ceva de folos, anunţaţi-mă.
Domnule?
Ai cumva un cablu de cuplă?
Mulţumesc.
Vroiam să vă spun că îmi pare rău pentru ce a păţit Mike.
Îmi cer scuze că am minţit că nu l-am văzut în seara aceea.
M-am gândit că dacă aş fi în locul lui Mike,
nu mi-aş dori ca părinţii mei să afle.
- Ai o ţigară? - Da.
Crezi că l-a ucis Bonner?
Nu.
Nu ştiu.
Nu înţeleg nimic din toate astea.
Ce putea el să aibă cu băiatul meu?
Nimic.
Îmi pare rău.
- Mike ţi-a spus multe din Bosnia? - Câte ceva.
Se părea că întotdeauna picam amândoi de pază. Îngheţam pe acolo...
A încercat să mă convingă să fac lucruri nebuneşti.
A încercat să te facă să porţi ciorapi de damă?
- El v-a spus? - Nu, eu i-am spus.
Opreşte frigul foarte eficient.
Deci nu m-a minţit?
Nu vrei să fii împuşcat purtând o pereche din ăia. Nu ai putea să mai trăieşti după.
E nasol, nu?
Da.
Să te ducem la un spital American bun.
Hai, grăbeşte-te!
E în ordine, o să te ajut.
E în ordine. Ia-o încet.
O să ne ocupăm de tine, bine?
Eşti bine?
Unde doare? Aici?
Uşurel. Aici?
O să ne ocupăm de tine, bine?
Noapte bună.
Spune-mi că asta e semnătura fiului tău pe chitanţa de la card.
Nu, nu e.
Întotdeauna am presupus că Mike a fost acolo.
Asta e semnătura lui Penning.
Trei feluri. Penning, Bonner şi Long.
Penning şi Long. Îi vreau acum.
- Nu pot să ţi-i dau. - Ba poţi, şi o s-o faci.
Caporalul Penning a mărturisit.
I-a implicat pe Long şi Bonner.
Nenorocitule...
Ai făcut o înţelegere cu el, nu-i aşa?
- O să primească ani grei. - Da? Cât de grei?
Cât de grei? Cât timp?
Cât de mult o să pot.
Din păcate, pentru mine asta nu înseamnă nimic.
Vezi astea? Astea sunt mandate.
Avem jurisdicţie, eşti obligat să mi-i predai.
Îi vreau acum.
Nu sunt singurul care a făcut o înţelegere.
Şeful meu a vorbit cu al tău.
E doar o bătaie de cap mai puţin pentru ei.
Noi nu mai putem face nimic.
Îmi pare rău.
Te cred că îţi pare.
Vreau să aud mărturisirea.
Long nu vorbeşte. O să îţi aduc mărturia lui Penning.
Nu, vreau să o aud din gura lui, şi vreau să fie de faţă.
Asta nu o să se întâmple.
Câţi soldaţi părăsesc baza asta în fiecare noapte
să meargă la un bar, să bea un pahar sau două?
- Ştiu că eşti supărată. - Nu sunt supărată, sunt furioasă.
Ghiceşte, într-un weekend, şapte - opt mii de soldaţi?
Ştii ce? O să stau în maşină în faţa intrării voastre
şi o să trag pe dreapta fiecare maşină care vine spre bază
şi o să arestez fiecare soldat care are alcoolemia peste limita legală.
Câţi crezi că ar fi?
Cât crezi că va dura până vei fi concediată?
O s-o fac din timpul meu, şi avem un sindicat puternic,
aşa că aş spune că între patru sau cinci săptămâni.
Câte permise crezi că aş ridica într-o lună?
Să încercăm să aflăm?
Biroul comandantului.
- Cu căpitanul Henning, vă rog. - O clipă, domnule.
Plecam de la clubul de striptease.
Credeam că Mike şi Bonner s-au potolit.
Aşa erau ei, acum râdeau iar peste un minut se băteau.
Eram în maşină, şi Mike era supărat
iar Bonner începe să îl tachineze.
Îi spunea prostii.
Ca de exemplu?
Nu ştiu. Ca de exemplu, ce şofer bun e Mike.
Lucruri care nu au nici un sens.
Dar Bonner se supără, şi el trage pe dreapta.
Şi încep să sară unul pe celălalt.
Şi Long ţipa la ei să termine şi să mergem acasă.
Mike începe să îl înjure şi pe el.
Apoi mă uit în jos, şi îl înjunghiam.
Tu? Tu îl înjunghiai?
Da.
Şi prietenii tăi nu au încercat să te oprească?
Cred că erau puţin blocaţi.
Ţipau.
Mike a căzut la pământ, şi a murit.
Şi Long ţipa, "Dumnezeule, ce facem acum?"
A fost ideea lui Bonner să îl spintecăm.
El a lucrat pentru un măcelar.
Ştia cum să folosească cuţitul la încheieturi. A fost mai uşor.
Am fi îngropat părţile,
dar se făcuse târziu şi nu mâncasem nimic.
Vă era foame?
Muream de foame.
Am oprit la rotiserie.
L-am plăcut pe Mike, toţi l-am plăcut.
Dar cred că în altă noapte Mike ar fi fost cu cuţitul, şi eu pe câmp.
Cred că el era cel inteligent.
Cred că-şi dădea seama de asta.
Îmi pare sincer rău, domnule.
Îmi pare rău pentru pierderea dumneavoastră.
Am văzut un clip filmat de Mike.
Era în spatele Humvee-ului.
Părea că tortura un prizonier.
Am arestat un hagialâc care era rănit.
Şi pe timpul drumului,
Mike pretindea că era medic.
Băga mâna în rana omului...
Şi spunea, "Te doare?"
Şi hagialâcul ţipa "Da, da."
Apoi Mike îşi băga mâna în exact acelaşi loc,
şi spunea, "Dar aici te doare?"
A fost amuzant.
A devenit o chestie despre Mike...
De aceea îi spuneam "Doctorul".
Era doar un mod de a ascunde.
Cu toţi am făcut lucruri prosteşti.
Scuzaţi-mă, domnule.
Ştiţi unde e camera lui Ortiez?
Ai un minut?
Vreau să îţi cer scuze.
Ai câteva probleme grave, omule.
Da...
Aşa e.
Am fost lăsat la vatră onorabil, dacă îţi vine să crezi.
Suntem în armată, cred orice.
Nu mi-a plăcut deloc acolo.
Să dormim în corturi. Fără toalete, fără duşuri.
Fără hârtie igienică, trebuia să îţi foloseşti mâna.
Abia aşteptam să scap.
După două săptămâni aici,
tot ce vreau să fac e să mă întorc.
Cât de încurcată e asta?
Ştii ce e asta?
Mike mi-a trimis-o prin e-mail.
De ce ar fi făcut asta?
Nu ştiu ce ţi-au spus ceilalţi.
Sunt ordine care nu se încalcă.
Eşti într-un convoi,
cineva sau ceva îţi iese în cale, nu opreşti.
Dacă opreşti, nemernicii apar cu RPG-uri, şi vă omoară pe toţi.
În prima săptămână în Irak,
coboram la vale.
Eram şase în spate.
Nu poţi să vezi nimic acolo.
Doctorul a lovit ceva.
Am auzit cum a bătut sub roţi.
A oprit.
A ieşit afară.
Apoi a condus mai departe.
Nu a scos nici un cuvânt.
Mai târziu, unii au spus
că lovisem un copil.
Eu nu cred.
Dacă mă întrebaţi pe mine...
Am lovit un câine.
Am omorât un câine.
Nu ştiu ce e aia.
Nu am idee.
Bonner, uite familia ta.
- Nu te mai prosti! - E un telefon.
- Puteai să îl spargi. - Eşti un idiot.
La naiba...
- La naiba. - Nu opri! Să nu opreşti!
- Ce fac? - Accelerează! Accelerează!
- Ce faci? - Tată?
Intră înapoi în maşină, Mike!
Mike, intră înapoi în maşină!
Tată?
Să mergem Mike, acum!
Tată, eşti acolo?
De-abia te aud.
Trebuie să mă scoţi de aici.
Ăştia sunt doar nervii care vorbesc.
Tată, s-a întâmplat ceva.
Pentru Dumnezeu...
E cineva acolo cu tine?
Nu, sunt singur.
Asta e bine.
Bine tată, trebuie să plec.
O să fii bine, fiule.
Să ai grijă de tine.
Da. Şi tu la fel.
Ştii, fiul meu m-a înnebunit de când ai venit atunci la noi.
Vrea o praştie.
Putea fi şi mai rău. Putea să ceară un pistol cu aer comprimat.
Mulţumesc.
Şi în fiecare zi, Goliat coborî în vale
să provoace pe cineva, pe oricine.
Dar nimeni nu vroia să lupte cu el.
Până a apărut David
şi a spus, "Ştii ce? Mă lupt eu cu el."
Şi regele îi dă lui David armura sa, care era aşa de mare...
Dar de ce l-ar fi lăsat să se lupte cu un uriaş?
Era doar un băiat.
Nu ştiu, scumpule.
Crezi că era speriat?
David?
Da.
Cred că era foarte speriat.
- Aşa uşor? - Aşa uşor.
Pare vechi.
A fost bine folosit.
Şi nu trebuie să îl dau jos noaptea?
Nu.
Să îl laşi aşa.
E mult mai uşor.
Traducerea şi adaptarea: BRiLi & veveriţa_bc @ www.titrări.ro
Sincronizare 720p. BluRay.x264: kuniva